Марко Ганчев
Смъртта на катъра

chitanka.info

Пред моя вход трамвая цвили,

но мен ме прави по-добър

във тоя град на конски сили

една история с катър.

Катъра стар на дяда Рача.

Той возил снопи и вода,

орал и стигнали с орача

до историческа бразда.

На общото стопанство в двора

катъра заживял смирен

и стареца сред шум и хора

забравял го от ден на ден.

Пристигайки веднъж от къра

с пърпорещия камион,

заварил да стои катъра

пред портата му във поклон.

— Охо, склерозата. Горкия.

Отдавна имаш други дом. —

Потупал шиявата шия

и го откарал мълчешком.

Но все се питал изненадан,

защо катърът е дошъл:

едва ли е останал гладен,

едва ли е гледачът зъл?

Научил после от пазача:

— Нощес един катър умря.

И дълго не заспивал в здрача

на сипващата се зора…

1966

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.